Ministarstvo saobraćaja
Da.
Da, gospodine prefekte.
Da li se sećam postupka?
Naravno. Evo, odmah.
Laku noć, gospodine prefekte.
Izvinite što vas uznemiravam, gospodine direktore. Autobus.
Pre 5 minuta. Put u Ardenima.
D-31.
Na žalost, mislim da jeste.
On je odigrao svoje, Jane.
Ne, ja više volim ovako. Obaveštavaj me.
Da, Žile.
Ima li mnogo žrtava?
O, Bože!
Prvo pozovi prefekta, onda odluči.
Ne smemo da napravimo glupost kao Pertus.
Hajde, nemamo izbora.
Organizuj sve sa prefektom i probudi Polinu.
I bićemo gladni tigrovi u mrkloj noći.
Dobar dan, Tintine. Hvala.
Još ništa? -Ne.
Kad ti se žena porodi učini mi uslugu, uzmi sedam dana slobodno,
ti prvi dani su najvažniji.
Tako će i tvoja žena moći malo da se odmori.
Hoću li moći? -Naravno da hoćeš. Ja sam zato da se roditelji vole.
Hvala, gospodine... gospodine ministre.
Ovo će da nas protrese.
Već si tu?
Razočarala si me, mislio sam da ćemo negde na piće.
Tačno je 2:00 i ovo su Vesti.
Na putu D-31 koji prolazi kroz Ardene desila se teška saobraćajna nesreća...
nedaleko od sela Monterme.
Po prvim izveštajima sa lica mesta ima mnogo žrtava, veliki broj mladih.
Ti si kriv za ovu krizu!
Sad je ti i rešavaj!
I dalje ne valja.
Budi malo direktniji, insistiraj na dobrobiti države, solidarnosti,
na jedinstvenoj prilici.
Da. Frans 3 Loren je bio najbrži. Posle njih, Frans Info i Republikan Ist.
Javiću ti se kasnije.
Gospodine ministre, gospodine prefekte... Kako ste?
Bilans je užasan...
Dve devojčice još nismo uspeli da pronađemo.
Imamo 11 mrtvih. -9, gospodine prefekte.
Pardon, 9 mrtvih od kojih sedmoro dece i dvoje nestalih.
Svi su iz ove oblasti. -Među povređenima troje su u jako ozbiljnom stanju.
U redu. -Morate da zamenite kravatu sa ministrom. Zbog boje.
Koji je bio model autobusa? -A FR 2.
Previše je vesela moramo da je zamenimo.
Poslednji model, iz 2005.? -Naravno.
Hvala, gospodine prefekte.
Obavestićemo vaše porodice. -Gde idemo?
Smirite se. Smirite se. Gledajte mene. Gledajte mene...
Smirite se. Dišite duboko. Samo tako...
Stani! Stoj! Dosta je!
3-4 minuta.
Saro!
Saro! Ne! Moja ćerka!
Moja ćerka!
Molim vas, gospođo.
Pustite me da vidim ćerku!
Ne, ne!
Gospodine ministre!
Ovamo, molim vas. Gospodine ministre.
Gospodine ministre, molim vas.
Ardeni su danas u žalosti.
Moje misli večeras su sa žrtvama, sa prevelikim brojem žrtava.
Želim da izrazim svoju najiskreniju solidarnost...
sa povređenima, roditeljima, braćom i sestrama žrtava.
Verujem da cela Francuska deli moje saučešće...
i moju podršku porodicama pogođenim ovom užasnom tragedijom.
Ovako teška nesreća je razlog mog večerašnjeg prisustva...
kojim dokazujemo da cela država radi zajedno...
na pomoći, spasavanju i zbrinjavanju.
Ova današnja nesreća sutra će nam pomoći da shvatimo...
njene razloge i da ih ubuduće predupredimo.
Šta je uzrok današnje nesreće? Neprilagođena brzina?
Pospani vozač? -Ne bih želeo da prejudiciram stvari.
Hvala vam. Mnogo vam hvala.
Gospodine ministre, za Frans Info!
Šteta što sam završio rečenicu uobičajenom floskulom.
Ne, bili ste jako dobri.
Dobro jutro, gospodine direktore. -Hvala, Kenza.
Da li biste bili ljubazni da mi donesete poslednja tri izveštaja BEA-TT?
Da, gospodine. -I recite Janu da može da ide kući.
Da, gospodine.
Da sad objavimo?
Sastavio sam spisak svih žrtava.
Bilo je dobro. Bićemo na Evropi. -Više bih voleo RTL.
Tamo je već Peralta sa svojim planom za solidarno zapošljavanje.
Na Evropi ćemo imati specijalku sa Fožijeom.
RTL je bolji. -Nije bezbedno.
Parizjen. On ne piše mnogo, premijeru.
Eho, Figaro, Liberte!
Četvrtina naslovne strane. Evo, to ste vi.
Baš vam je lepa ova slika. Jako lepa! Divno izgledate.
Divna, je l' da?
Dobar posao, Leo. Moraću da je pozovem.
Dobro... "Čovek od saobraćaja".
Za 6 meseci...
uspeo je da reši spor sa marseljskom lukom,
uspeo je da poveže Lil i Torino...
a sve su šanse da će uspeti i da privatizuje luke.
Odakle mu tolika upornost?
Ovaj čovek se kalio na hladnoćama Bezansona...
gde je njegova baka svako jutro biciklom išla do grada.
Stani ovde. Odmah! Brzo!
Pobogu, znate da ne pijem vodu!
Jebi ga!
Jutro na Evropi, od 6:30 do 9:30 sa vama je Mark-Olivije Fožije.
Gospodine ministre, da li ovog jutra znate nešto više?
Kako je moguće da je autobus pun dece bio na putu po tako groznom vremenu?
U vreme nesreće kolovoz je bio suv, bez snega.
Sumnjate na kvar? Da li ste pozvali sedište Renoa?
U ovom trenutku najvažnije je da porodicama pružimo podršku.
Ovog jutra imamo još jednu vest iz Matinjona a to je...
nova inicijativa za zapošljavanje. Znate li nešto o tome?
Iza toga stoji vlada spremna da mobiliše sve svoje snage.
Mislite da ćete time drastično smanjiti nezaposlenost...
ili je i ovo samo još jedna predizborna priča?
Gospodine Fožije, svakodnevno...
se pojavljuje ogroman broj sitnih problema koje rešavaju...
jako hrabri, anonimni, ljudi iz senke.
Ponekad se i kroz tu senku probije tračak svetla. -To je u redu.
Liberalizacija saobraćaja u Evropi je realnost.
Da li ste jutros pročitali intervju sa direktorom SNCF-a?
Najavio je 500 miliona evra gubitaka, teretni saobraćaj je katastrofalan...
a šta vi preduzmete? Privatizujete stanice?
Ja sam deo vlade koja ubrzava promene.
Ali, pomorski terminali su već privatizovani, zar ne?
Zato sad moramo da privatizujemo i stanice, gospodine Fožije.
Da, ali po koju cenu? Po cenu 500 miliona gubitaka?
Gospodine Fožije ja slušam i konsultujem se.
Senator Žilije mi je jutros poslao svoj izveštaj...
na osnovu kog ću doneti odluku.
To znači da još ne znate da li da ga privatizujete ili...
naprotiv, da SCNF ostane u vlasništvu države? Koji je vaš lični stav?
Stanice će ostati u državnom vlasništvu ali će se promeniti direktori.
I vi ćete se složiti? -Poslednju reč daće vlada.
A ja vas uveravam da niko, baš niko neće ostati na cedilu.
Hvala vam. Kad završite u studiju idete da posetite povređene?
Naravno, idem u bolnicu Žorž Pompidu da obiđem najteže povređene.
Hvala i do viđenja, gospodine ministre. -Hvala vama.
Ovo je bilo jako dobro, pametno što ste insistirali na specijalki. Hvala vam.
Vaš kolega zadužen za saobraćaj negirao je privatizaciju stanica,
šta vi, kao ministar ekonomije mislite o tome?
Bertran Sen-Žan je izuzetno talentovan ali ponekad priča u ime drugih.
Kako to mislite?
Mislim da Francuska ne zaslužuje da živi u beskonačnom deficitu.
Privatizacija stanica je dobro prostudirana...
i uključena u budžet za sledeću godinu.
Hvala vam, gospodine ministre. -Hvala vama.
Ta privatizacija bi bila najobičnija glupost.
Slažem se sa tobom, ali... -Oduvek si tako mislio.
Peralta je pričao o kolektivnom projektu. -Ništa još nije odlučeno.
Znam jer sam ja naručio izveštaj. Ko je ovom pajacu dozvolio da kaže...
"Razmislili smo i spremamo se za privatizaciju"?
Peralta će se složiti.
Hoćeš demanti?
Da. Hoću da se ti lično pobrineš za to.
Ova noćašnja nesreća nam daje jednu veliku prednost, a to je da...
smo sad nedodirljivi.
Pozovi Matinjon i reci da si iznenađen izjavom ministra ekonomije.
Da mu je izuzetno neprijatno. -Da ti je izuzetno neprijatno.
Da postoje pravila... tačno utvrđena...
Da u vladi postoje tačno utvrđena pravila solidarnosti.
Da završi to do 20:00. -Završi to do 20:00, neću da izigravam...
žrtveno jagnje!
Predsednik železnice, Gilmo... Gilmo.
Da, Dominiče? Bio si dobar.
Sad znamo šta je naumio. Perlata želi da nas destabilizuje.
Sindikati će nas uzeti na nož.
Matinjon je jutros mogao da smiri situaciju.
Možeš li da zamisliš da stanice više ne budu državno vlasništvo?
Nema ni govora. -Nema ni govora!
Ne dolazi u obzir! -Ne dolazi u obzir!
Drago mi je što to čujem.
Slučaj zatvoren? -Slučaj zatvoren.
Dogovoreno, Dominiče. Žile, tu sam. Tu sam.
O našim akcijama će suditi kao i o našem osećaju za pravdu i nepravdu...
kroz našu podršku porodicama žrtava.
Izvinite, ali ko može da utiče na naš osećaj za pravdu? Niko.
Ljudima je potrebna uteha, nove mere.
U pravu si, ali saslušaj Polinu.
Videli ste šta se jutros desilo. -Trebaju nam odlučni govori,
da ne govorimo o većinskom odlučivanju i zajedničkom osećaju pravde.
Možeš li da ućutiš na trenutak?
Našli smo se na bojnom polju.
Imamo pred sobom gomilu neodgovorenih pitanja.
Moramo li da delimo političke lekcije tamo gde se govori srcem?
Prestanimo da platimo praznu slamu, jer to je ono što trenutno radimo.
Budimo otvoreni u ovom teškom trenutku.
Jeste li razgovarali sa Moranžom? -Nisam, ništa ne razumem.
Počinjem da verujem da im je svejedno šta ćemo reći.
Jane, gde ste vi bili? U Frežusu?
Legao sam oko 1 posle ponoći. -Svi smo spavali!
Propuštamo najbitnije, sad moramo da radimo brže i da predviđamo...
Moramo da se zadubimo, još ništa ne znamo.
Verujemo da smo mi ti koji donosimo odluke, ali smo se malo zaneli.
Dosta je bilo skrivanja, neka svako jasno i glasno kaže šta misli!
Ako išta ne podnosim...
Donesi mi boks Vinstona.
Kad komunikacija zapadne u krizu, stvarnost više nije bitna.
Oslonite se, isključivo na svoju percepciju.
Percepcija će vam pomoći da shvatite ili izgubite nit.
Ili da izgubite mesto u Senatu.
Ako ne podnosiš vrućinu ne ulazi u kuhinju.
De Gol. -Ne, draga moja. Čerčil.
Hvala.
Izvinite? -Kafu, molim.
Jednu kratku, molim.
Martin Kjupers, rođen 16-og aprila, 1971. u Tremble-le-Gonesu.
Oženjen, razveo se, pa se ponovo oženio.
Ćerka, Rozalinda. Da li sam u pravu?
Nemate problema sa zakonom.
Vaš poslednji šef je bio direktor transportne kompanije.
Iz firme je otišao ponevši sa sobom sve što je mogao,
ostavivši vas u buli, i od tad ste u pokretu.
Nemate posao, nemate osiguranje, ništa.
Više ne možete da platite ni komunalije.
Na pragu ste još jednog razvoda, ali se za sad držite.
Možda zato što ne možete da platite još jedan razvod?
Pored toga, svaki dan plivate tri kilometra.
Sa 16 godina bili ste finalista na Il-De-Fransu.
Pre nedelju dana ste dobili poruku sa biroa za zapošljavanje,
bili ste iznenađeni, ali ste došli zato što ste ozbiljan čovek,
ljut, i evo vas ovde.
Kjuperse... budite realni.
Kažete da ste nam potrebni.
Da platim.
Nastavljamo sa Frežusom?
Je l' taj govor spreman? -Jeste, jeste.
Neka bude što jednostavniji. Samo tako može da upali.
Evo. -Hvala.
Pogledajte. -Matinjon negira plan za privatizaciju stanica,
za tako nešto ne postoji osnova ni u jednom našem programu.
Da!
Moramo još malo da razmislimo. -Odlično. Sjajno!
Ovo ne mora nužno da znači da nam je put posut ružama.
Sad ćemo da potražimo 5 milijardi za teretni saobraćaj.
A Frežus? -Pogledajte sa Žilom.
Da.
Da, Peralta.
Nemojte pogrešno da me shvatite. Trenutno ne postoji projekat.
Tek radimo na definisanju projekta.
Na definisanju projekta? Tako sam i shvatio.
Na definisanju.
Trenutno očekujemo izveštaj sa zaključcima.
Da, da. Razgovaraćemo o svemu tome.
U sredu.
Počinje da cvili.
Kreten!
Dobar dan.
Poseta traje 15 minuta, nećemo duže.
Još jedan mrtav, trinaesti. -13 koje je odnela Rona.
Žile, upravo sam naleteo na našu ptičicu,
da nije malo...
Previše roker? -Previše... shvataš?
Kad tražite nekoga ko je već dugo bez posla onda...
Previše!
Nije bilo nikog drugog?
Da? -Gospodin senator Žilije.
Doneo sam vam štivo za čitanje. -Hvala.
Izvinite što ministar nije ovde. -Ništa za to.
Užasno je što su ta deca zaspala puna poverenja.
Tako su, zapravo zaspala da se više nikad ne probude.
Jutros sam čuo sasvim oprečne stvari o stanicama...
recite mi, koji je vaš stav? -Isti kao vaš, dragi moj.
Nećete ih privatizovati? -To nam nije namera.
Da li je to stav i Sen-Žana i vašeg generalnog direktora?
Stav ministra saobraćaja je isti kao moj.
Ipak, u Bersiju...
Gospodine ministre, imate li komentar?
Sandra 11:02, pukao mi je vodenjak. Dođi brzo.
Gospodine ministre, ovamo, molim vas.
Da?
Gospodin Kjupers.
Da, dobar dan.
Ne, vaš muž je od jutros odsutan.
A kad vaša ćerka putuje u Egipat?
Da, shvatam.
Pre 16:00, učiniću sve što mogu.
Ne brinite, zvaću vas.
Ne, ne smetate mi.
Ja neću biti ministar koji će privatizovati stanice.
Da, Bertrane. -Nije dobro.
Tintin ima trudove.
Koliko puta?
Već peti put.
To je početak porođaja.
Ne možemo ga lišiti zadovoljstva da....
prisustvuje rođenju svog deteta.
Možda postoji rešenje.
Tintin, koliko bi da uzmeš očinsko odsustvo, 2, 4? Reci? -3 dana?
Uzmi ceo mesec. Uživaj. -Hvala, gospodine.
Izvinite što ste čekali.
Da vidimo šta imamo o vama. Morali smo malo da vas proučimo.
Da li ste čuli za ovu novu inicijativu, za poslove solidarnosti?
Ne.
Nemojte "ne", molim vas, recite, "Ne još".
Možete li mi reći koje bismo vam odgovornosti mogli poveriti?
Da vozite ministra? Da mu stalno budete na usluzi?
Dani će ovde biti dugi, pri tom imamo jako malo neradnih dana.
I, šta ćemo da radimo? -Ne znam, to je na vama da odlučite.
Ne, gospodine nije na meni. Ne držim ja ovde volan.
Ovde se postavlja samo jedno pitanje, pitanje želje.
Da li stvarno želite da prihvatite ovu ponudu.
3 ili 4 nedelje da služite svojoj državi.
Uđi.
Kad ste već kod Frežusa.
Šta mislite?
Slušam... želite li posao?
Da.
To je onda to. Savršeno.
Ići ćete na kurs o bezbednosti.
Dobro nam došli.
Da, Mišele? Izvini.
Od vas očekujemo bespogovornu poslušnost...
u svakom trenutku. Da, Mišele?
Sen-Žanova ćerka sutra odlazi u Egipat pa smo morali...
da uzmemo njegovu torbu. Da. Sve nam je poslala faksom.
Ne, mislim da cele nedelje neće biti tu.
Neverovatno, je l' da?
Na levo!
Molim vas!
Pogledajte ovamo! Svi!
Hvala nezaposlenima!
Dobili ste dobar posao.
Tako. Ne mrdajte!
Hvala! Mnogo vam hvala.
12 sekundi, 32 stotinke. Obratite pažnju na položaj ruku.
Niste na vreme stali, vidite? Otišli ste predaleko.
Pažnja!
Tri, dva, jedan! Sad!
11 sati. Sad!
1 sat. Sad!
11 sati. Sad!
Pazi, prepreka.
Levo, desno.
Ubrzaj. Stani!
Ovo je dobro.
Postavljate nam ultimatum?
Samo pokušavam da ažuriram informacije.
Ako ne potpišete, radovi neće početi pre sledećeg proleća.
A ko će ih sprečiti? -Zemlja, zima.
Zaleđena zemlja se ne može kopati.
Iznenađeni smo. - Tako nam je rekao tim sa terena.
Napišite novi izveštaj.
Niko ne želi da doživi poraz kao Napoleon 1812. na Berezini.
Jutros sam slušao radio. Evropu 1 i RTL.
Čuo sam neke izjave koje Predsednik ne želi da čuje.
Apsolutno se slažem sa vama, gospodine premijeru.
Bertran radi neverovatan posao...
ali je sam i nema drugi legitimitet osim svog položaja i svoje reči.
Dobro bi mu došlo da se poveže sa meštanima.
I mi bismo mu pomogli u budućim borbama.
Preneću mu vaše reči, gospodine premijeru.
Podsticanje i ubrzavanje tokova to je osnova saobraćaja.
Za 5 godina celokupno opterećenje se smanjilo.
Promenila se i struktura i ekonomija saobraćaja.
Ovim što radimo ubijamo teretni saobraćaj.
Ako ništa ne preduzmemo, za 5 godina sa njim će biti gotovo, odumreće.
Ako ništa ne preduzmemo doći će do katastrofe.
Kako mislite da nas izvuče 5 milijardi? -Sve vam je objašnjeno na strani tri.
Budala ti se zahvaljuje.
4 milijarde i dvesta nam štede 15 u 5 godina.
Ako podignemo dažbine za 3%... -Ne smemo da ih podižemo.
Kako to rade u Švedskoj? -Subvencijama.
A Nemci? -Oni su privatizovali.
Prodaju svoje stanice. A ko ih kupuje?
Ko ih kupuje? -Kinezi! I neki tip iz Singapura kupuje za keš.
Da bismo izbegli Kineze i zadržali svoj dominantni položaj....
moramo da povećamo dažbine.
Privatni sektor ne može da podnese veće dažbine. Moramo da se modernizujemo.
Budimo praktični. Na primer, Tuluz - Auš je sat i 29 minuta.
77 kilometara, 1:29.
Moraćemo drugačiji, potraži neke druge primere.
Gde je vaše istraživanje? -Uradili smo tek preliminarne analize.
Gde su? -Na mom stolu. -I?
Mehanika autobusa izgleda da je bila u redu. -Kako to, izgleda?
Dok su ostali spavali par devojaka je htelo da pogleda film.
Vođa puta nije mogao da pronađe DVD.
Da skratim, vozač se nagao...
Kod ovog modela DVD je ugrađen sa prednje strane, desno od vozača.
Tada su uleteli u krivinu...
Strašno!
Jeste li dobro?
Hoćete malo vode?
Za malo da se udavim!
Ministra saobraćaja za malo da ode na poslednji put.
Za malo da se udavim a vi se smejete!
Idioti!
Hajde na spavanje!
Doneo sam karte za sutra uveče.
Rođendan vaše žene. -Da... Šta je to?
Sumrak Bogova. Dopašće vam se. -Njoj posebno.
Hoću li stići? -Hoćete, iz San-Dizijea ćete krenuti nešto pre 17:00.
Ne zaboravite, Kjuperse, L'ekip uvek stavljate na vrh. Uvek!
Žile, zar ne bismo morali izveštaj da prosledimo dalje Žilijeu?
Svakako. -Prosledi mu. Peralta nikad ne napada bez razloga.
Laku noć, gospodine. -Laku noć.
Stanice neće biti privatizovane pre 2024. godine.
U svakom slučaju, opozicija će na ovo da tupi zube.
U redu, važi. Tako ćemo da uradimo.
Da vas povezem? -Ne. Vidimo se sutra ujutru u 7:00.
Da, Kjuperse? -Ne znam gde da odvezem auto.
Na parking ministarstva. Nalepnica ti je u pregratku za rukavice.
Zatim uzmi taksi i ne zaboravi da uzmeš račun.
Hajde, idi, spavaj malo, spavaj dobro.
U redu, hvala, i vi.
Srećan rođendan, srce.
Do večeras.
Naruči studiju kad negde krenem da znam gde idem.
Kako ćemo finansirati tu studiju?
Našminkaj malo budžet i neka se studija zove...
"Perspektiva i razvoj saobraćaja u gradskom jezgru".
Zar ne treba prvo da pogledate grad?
Nemam nikakvu želju tamo da idem.
Imamo pametnija posla nego da se nalazimo sa meštanima.
Ko su ove budale?
Hoćemo ministra! -Javiću ti se!
Polako! Samo polako! Molim vas!
Smirite se! Polako! Molim vas!
Možete li da mi kažete šta želite?
Šta nam nudite? Ništa!
Možemo da se dogovorimo! -Hajde da se dogovorimo!
Molim vas, obećavam vam, čim se vratim u Pariz...
dogovoriću se sa timom kako da odbranimo vaše stavove.
Odmah pozovite svoje prijatelje iz Razvoja.
Hoćemo da nam odmah date obećanje.
Zadržaćemo vas ovde! Nećete nas prevariti! Ne idete nigde!
Radite šta hoćete, samo bez kontakta!
Forestije?
Ne Forestije. Kaneli još manje. Dupi-Nažak?
A Vosner?
Ne, bilo ko osim Vosnera. Ja sam i dalje za Dupi-Nažaka.
Premekan je. Nema tu snagu.
Kaneli je napredovao. Zašto ne Kaneli?
Šta kaže Vinsi?
Biće kako vi odlučite.
Može li Kaneli?
Kaneli je... preslab.
Za razliku od Vosnera. -Vosner je pravi kosmopolita.
I totalni stranac u železnici.
Pokušajte da prevaziđete taj arhaični pristup, molim vas.
Znate za odluke Odbora za Etiku? Zato Kaneli...
Komisija ne razmatra samo francuske poslove.
Vosner je u redu.
Onda, Vosner.
Vosner.
Vidite da se sa mnom može dogovarati.
To se od vas i očekivalo u SNCF-u. Kooperativnost.
Pričala sam vam o našoj novoj avanturi sa upravnim odborom. Nestrpljivi su.
Iskoristite Vosnera da iznese stanice na berzu.
Znam Vosnera.
Diskretan, vredan...
Odan.
Ko će ga zvati? Vi? -Da, gospodine predsedniče.
Imam još jedan problem, Sen-Žana.
Da li je sa nama?
Do koje granice? To je pravo pitanje.
Prizemljite se malo, Bertrane.
Temperamentni ste, sposobni, zaštićeni... Zar to nije dovoljno?
Jesmo li uprljali ruke?
Nismo. -Pa?
Reci šta te muči. Kaži.
Tvoj problem... tvoj jedini problem, Bertrane, je da se spustiš.
Ti si neidentifikovani politički objekat, skroz si mutan.
Ja, mutan? -Ne volim to što ti kažem, ali mutan.
Nisi sagradio nikakav imidž, tvoja priča je još neispričana. Mutan si.
Zašto me, onda služiš? Zašto te plaćam već 2 godine?
Posmatram.
Možda bih mogao da te otpustim, lepotice. To bi bio početak priče.
Ne, nisam pronašla dosijee. Ne.
Dobro. Ostavite na sto u kancelariji. Hvala.
AFP, 19:39. Hitno: OGROMNO IZNENAĐENJE u operi -Zaboravi na Vagnera.
Molim? -Štrajk osoblja u Bastilji. Predstava je otkazana.
Kakva je ovo zemlja? -Žao mi je.
Žile, ja sam. Šteta za Vagnera.
Možeš li ti da preneseš Severini, molim te?
Sutra ujutru ću potpisati naloge.
Hoćeš večerati sa nama? -Drugi put.
S kim izlaziš?
Opusti se.
Laku noć.
Sad sam postao svestan postojanja moje male porodice.
Ćerka ti je otišla u Kairo.
Kad? -Pre dva dana.
Stvarno?
U Bersi? Ne, ne, trbalo je da predložiš Stad de Frans...
Pozdravi marokanskog kralja.
4.000 kontakata a ni jednog prijatelja.
Da, draga.
Nema veze. Proslavićemo u Firenci ili Napulju.
Poljubi prijatelje.
Ne, idem da popijem jedno kod Vinstona.
Ljubim i ja tebe. Samo tebe volim.
I kad se među Saveznicima stvorio jaz to je iskoristila...
jedna od prvih oklopnih divizija Hitlerovog carstva, divizija Das Rajh,
I ako je Lekler ušao u Palatu Invalida vozom uzbuđenja pod afričkim suncem,
onda i ti možeš da uđeš, Žane Muline, sa svojom jezivom pratnjom.
Sa 8.000 Francuza koji su se vratili iz zatvora,
sa poslednjom ženom koja je umrla u Ravensbruku...
pruživši utočište jednom od naših.
Prijavi se za ljude koji su rođeni u senci i koji sa senkom i nestaju,
naša braća pod okriljem noći.
Današnja počast je ova pesma koja nije i poziv.
A sada će se dići pesma partizana koju sam čuo da mumlaju...
kao pesmu saučesništva.
Pesma pevana u maglovitim Vogeškim planinama i Alzaškim šumama,
pomešana sa kricima jaganjaca i vojnika,
dok su bazuke Korezea hitale da se sretnu sa...
Rundštetovim oklopnim kolima na povratku za Strazbur.
Sve u redu, gospodine? -Naravno, hvala.
Sede s mirom dok pored prolazi duga povorka unakaženih senki.
Danas, omladino,
misliš o ovom čoveku dok se tvoje ruke približavaju njegovom jadnom licu...
kako je to poslednji dan usana njegovih koje nikad progovorile nisu.
Tog dana to je bilo lice Francuske.
DEMONSTRACIJE U GRČKOJ
Stigao je. -Uđite, Vosnere.
Jeste li gladni? -Kao vuk.
Sjajno!
Juče sam se našao sa onom devojkom zaduženom za održivu energiju.
Prava brazilska infuzija za starog senatora.
Rizikujem glavu što sam večeras došao kod vas.
Samo što sam krenuo, primio sam poziv u 18:30...
Hvala, Kenza.
Pridružio sam se Vinsiju u međunarodnim poslovima.
Mislite da sam pogrešio?
Pogrešio sam bitku, pogrešio sam vreme.
Izdao sam cilj. Izdao sam javnost. Čudovište u potaji...
Gušimo se, Žile.
Otimaju nam našu zemlju.
Imali smo najbolje polazište ali smo sve upropastili.
Već 50 godina pokušavamo da glumimo budale.
A onda, opstajemo...
opstajemo, na čemu?
Na bedi?
Ova država je postala bedna, kao stara cipela koja propušta vodu.
Nema novca, nema autoriteta.
Još imamo par privilegija. -Da, još uvek imamo moć.
Nego, reci mi,
šta znači moć ako nemaš sposobnost da delaš? Ako nemaš legitimitet?
Postavlja se pitanje...
postavlja se pitanje koje me proganja još od trenutka...
Kad si sa Peraltom posetio finansije.
Od samog početka pa zauvek.
Dobro... i koji je tvoj odgovor?
Kazaću ti da me veći deo noći očekuje čitanje uredbe o pomorskim pravima.
Bravo! Obožavam te!
Kakav veseljak!
Čoveče! Majstor!
Čovek se zabavlja našim strukturalnim reformama i zakonima.
Da li znaš da se 2 od 3 predloga zakona saseku u korenu?
A kad prođu, šta ostane?
Jedan amadmančić i cenzurica u Državnom Veću.
Da je to samo jedan zakon...
Da samo jedan zakon treba da se napiše, ja bih znao i to i...
kako ga sprovesti na dobrobit i korist ove zemlje,
zakon koji bi legalizovao sve ostalo.
Ne bi mi trebalo 50 ljudi da ga napiše.
Samo jedan i to pravi čovek na pravom mestu.
A to bi bio ti.
A šta meni preostaje?
U ovoj situaciji, najbolje da odeš negde i uživaš u čistom vazduhu.
U Vinsi. -Da, Vinsi.
Samo malo... -Tebe smo izabrali zato što si najtalentovaniji.
Žile... došao sam da ti kažem da su oni odlučni.
Status stanica je od ovog jutra sasvim drugačiji.
Ko je to predložio? -Zar je to bitno? Gotovo je! To je činjenica!
Iskoristimo Vinsi da krenemo u zajednički poduhvat.
Mi želimo te stanice, a oni će nam ih uzeti.
Imaš samo par sati. -Za šta?
Da ubediš svog šefa da promeni stav o stanicama.
Ako ne uspeš, izgubićemo ih.
Propoved je gotova. Propoved je gotova, Žile.
Samo da znaš ovo radim samo zbog tebe, za Sen-Žana me baš briga.
Ukratko, već godinama sve samo od tebe zavisi.
Reći ću ti zašto verujem u Bernarda.
S obzirom da ne pripadamo krugu viših funkcionera...
Ovo nije nikakvo nasleđe...
Ovo je samo normalno rasuđivanje našeg predsednika.
Samo to, ali jako bitno.
Čovek kao što je on predstavlja najavu jednog novog doba.
Ovo je kraj naše vladavine.
Ne bih se složio.
Uzmi slobodno veče. -Sigurno, gospodine ministre?
Insistiram. -Hvala, gospodine.
Vidimo se sutra. -Laku noć, gospodine. Vidimo se sutra.
Ja sam. Gde si? -U kabinetu.
Čime se baviš? -Uredbom o jajima i slanini.
Sa kim? -Sa "Ševalijeom montrašeom", berba 2000.
Je l' dobro? -Prilično. Neverovatno.
Tako... kakva si ti džukela! -Hoćeš da nam se pridružiš?
Ne, završio sam za večeras. Sutra ćemo se dogovoriti. Lepo spavaj, Žile.
Koliki ti je rekord na 100 metara? -Minut 11 sekundi, gospodine.
Kraul? -Ne, leđno.
1.11 leđno? Pa to je sjajno!
Gde živiš? -Marne-la-Vil, gospodine.
Dobro sam raspoložen, idemo kod tebe. Daj mi telefon, pozvaću tvoju ženu.
Ne, umesto da je zovem bolje da je iznenadimo.
Poznaješ li ijednu ženu koja ne voli da bude iznenađena?
Neće vam smetati da zapalim? -Ne, ne.
Dajte mi samo 5 minuta da se spremim. -Je l' ti treba pomoć?
Donesi mi vode.
Ponudi gospodinu piće.
Da idem sa njim? -Da.
Kada ste počeli ovo?
Pre jedno 5, 6 godina. Sve sam uradio sam sa jednim rođakom.
On živi u zgradi? -Možda.
Možda? To je odgovor za sve...
Možda sam ja u vladi. Gde je taj aperitiv? -Za mnom.
Nemate dece?
Ja imam ćerku koja živi sa svojom majkom.
Moraš ovo da završiš.
Nemaš izbora. Ovako je obična baraka.
Doduše, ima tu još puno posla, ali sve zavisi od tebe.
Koliko ti još treba? -50.000.
Au, pa to baš i nije malo u tvojoj situaciji.
Nemaš ništa, samo ovu prikolica.
I Žozefu. Devojka jako lepo izgleda.
Stvarno mi se dopada.
A šta je tamo gore? Je l' te davim?
Šta ti ovo govori? Ovo što vidiš.
Hajde, zaboravi na protokol... Kod svoje si kuće.
Šta? Šta misliš?
Interesuje me. Jesi li iznenađen?
Gnjavim te? Reci?
Mnogo pitam? Ne sviđa ti se to? Zavidiš mi?
Reci?
Jesi li gladan?
Martine...
Slušaj, Žozefa,
nekad ranije političari su a priori imali određeno poštovanje,
poštovanje zbog svoje efikasnosti. -Pre? Kad pre?
Pre, kad je stopa nezaposlenosti bila manja od 3%.
Danas nas vređaju, rugaju nam se, smatraju nas pokvarenim.
Čak i u svom kabinetu imam jednog mladića...
koji za večerom kaže, da nikad u životu ne bi bio ministar. To je tragično.
Zato što je teško razlikovati karikaturu od modela.
Da, znam. Čak su i naši kraljevi imali svoje dvorske lude.
Ali, kraljeve dvorske lude nisu išle u crkvu.
Današnje dvorske lude su skroz okupirale crkve.
A mi, političari... mi moramo da tražimo oproštaj.
Jeste li već počeli?
Da tražite oproštaj. -Sve vreme samo to i radim.
Pitaj Martina. On sve zna, vidi i sam.
Zaboravite! Taj vam nikad ništa neće reći, baš ništa!
Ništa!
Mut parej una Pesse.
Ti si sa Sardinije? -Da.
Sada je sve jasno. Sad sve razumete?
Šta vi znate? Šta znate o mom životu?
O Sardiniji? Bio sam tamo. Čak pomalo i govorim njihov jezik.
Dođi jednu nedelju u moj ministarstvo. -Dođite vi jednu nedelju u moj servis.
Znam tvoju svakodnevicu. -Ništa vi ne znate.
Bar ne znate moju. -Ti si ta koja razmišlja kao knjigovođa.
Stvarno? Nema šanse!
Naravno, razmišljaš samo kroz knjige, ne kao drugi svet.
Videla sam jednog vašeg kolegu.
Došao je da nam proda svoju bolničku reformu.
Saslušali smo ga. Bila je pogrešna u startu.
Pokušali smo da mu objasnimo da se tu radi o nečem sasvim drugom.
Da je to drugačiji posao.
Ali, njemu je svejedno zato što će sutra biti negde drugde. U nekoj pošti.
Ne postoji ministar pošta, Žozefa.
Samo mlatite praznu slamu i pokušavate da ispunite svoje male ambicije.
Okupirali ste i televiziju i radio... prodajete nam bolničke reforme.
To je patetično.
Izvini, ali moramo biti precizni i bazirani na činjenicama.
Sve si pobrkala, Žozefa.
U međuvremenu, umiremo zevajući.
Još uvek postoje izuzetne bolnice.
Recimo, u Tuluzu, Nici...
u Lilu. -Zevajući!
U redu je, Žozefa. Shvatili smo.
Pa, ti pričaš?
Ti umeš da pričaš?
Braniš ih?
Bojiš se da ne izgubiš svoj mali, privremeni poslić?
Dosta je, Žozefa.
Ne, to stvarno nije u redu. Nije u redu...
A da odemo da spavamo?
Da spavamo? Ti spavaš sa njim, ne sa mnom.
Recimo, bolnica u Orleanu...
Dosta, od sad pijete vodu.
Hoće da vodi ovu državu a ne podnosi alkohol!
On je lud!
Bolnica u Ruanu je stvarno posebna. Jako dobra.
Gde ti je čaša?
Glasaš li? -Ne tiče vas se.
Izvoli, Martine.
Glasaš li?
Da ga nema trebalo bi ga izmisliti, je l' da?
Slažem se... slažem se.
Glasaš li?
Baš biste voleli da znate.
Hajde da konačno završimo tvoju prokletu šupu.
Hvala.
Žozefa!
Ne, ne sad!
Prevladao je scenario napetosti.
Predsednik će postati bedem... garant jedinstva.
To nam otežava situaciju.
Otac nacije, zaštitnička figura.
Ja neću pristati!
A konflikt interesa?
Da li mu je palo na pamet je Vinsijevo prošlo?
Vosner je postavljen na međunarodno kao direktor za razvoj...
budžet Francuske... -Ostaje nedirnut.
Ovo je tužno. Posle nedelju dana gaze po nama.
Ne diraj stanice.
Izradili su studiju.
I?
Korisnici su spremni da prihvate.
Koliko? -53%.
Predsednik je ubeđen, ako prodaja dobro krene da bi mogao da naraste do 60%
Neće uspeti, samo ćemo izgubiti.
Ova reforma bi mogla biti jedinstvena prilika.
Bez obzira na kvalitet, podržaćemo većinu.
A Bersi će vas.
Institucije će podržati vaše mišljenje.
Ne možete propasti.
Pričaćemo o reformama, Sen-Žane, kao o kamenu temeljcu za sledećih pet godina.
Ova reforma će predstavljati vašu renesansu.
Posle toga, sve je moguće.
Sinoć si bio sa Vosnerom.
Da, bio sam sa Vosnerom.
A zašto me nisi zvao?
Ispitivao sam neke stvari.
Ispitivao? Imaš pravo da ispituješ, a šta ja treba da radim?
Da dam ostavku, da se pravim blesav?
Već nedelju dana svuda govorim da neće biti privatizacije.
I šta sad da radim? Reci mi! -Privatizujte!
Jan bi sve to mogao jako lepo da obrazloži.
Hoćeš da me ostaviš?
Gospodine ministre...
Zaboravi sad na ministre i savetnike, pitam te kao čoveka.
Hoćeš da me ostaviš?
Očekivali smo da... -Jesi li sa mnom ili protiv mene?
Matinjon za sat vremena... -Jebi se!
Žile, nekoliko stanica ne bi smelo da pokvari naše prijateljstvo.
Ne smeš da odeš. Ako me ti ostaviš na koga ću moći da se oslonim?
Na koga?
Nekoliko stanica? -Da, nekoliko stanica.
To je teritorijalna revolucija.
A u revoluciji niko ne sumnja.
Tako me ti vidiš? Ja vidim prijateljstvo.
A za prijateljstvo smo potrebni obojica, i ti i ja.
U pravu si. Vreme je da pripremimo sastanak.
Jana, molim.
Izvinite.
Da razjasnimo, ili ćemo reformisati status stanica ili ja odoh.
Šta ćemo?
Šta ti misliš?
Slobodno govori.
Ovaj nesporazum je zabavan i zastrašujući u isto vreme.
Zato što je nemoguće ne videti...
kako ova zemlja konstantno klizi u katastrofu i patnju.
Zato moramo nešto da preduzmemo.
Ako tako odlučim, zašto bi se ti povlačio?
Zato što on jača ovim reformama.
Mene to rastužuje i ubija.
Nije to toliko ozbiljno, moramo da se suočimo sa činjenicama.
Biće vam bolje bez mene, Bertrane, bez mene će vam biti sasvim dobro.
Najvažnije od svega je ne izneveriti sopstvene nade.
Ostaćeš zato što to tražim od tebe i zato što moraš da me slušaš.
Dragi moj, politika je konstantna bol.
Muva.
Mrzim sve što ima više od četri noge.
Da li se to odnosi i na one tri crvenokose iz Figara?
Izvinite.
Uvek korak ispred voza SNCF-a.
Sve što kažemo, mora ostati u ova četiri zida. Nema SMS-a.
I molio bih vas da vežete u čvor svoje ružičaste stvari koje nazivate jezikom.
Oporavak je homeopatski. U određenim oblastima, nazadovali smo 15 godina.
Ako dug ostane iznad jednog triliona... gotovi smo.
Možemo da se pozdravimo sa drugim mandatom.
Pre 15 dana to je bila samo hipoteza, a sada je naša obaveza...
da počnemo sa privatizacijom stanica uz dogovor sa SNCF-om.
Korisnici su spremni da nas slede.
Većina?
57%. Ako prodaje dobro počne, možemo da računamo i na 2/3.
Postoje dva scenarija, parcijalna privatizacija...
ili totalna sa transferom kompetencija.
Nalazimo se pred istorijskom prilikom da prekinemo sa ovim anahronizmom.
Bertrane, ti si taj koji će podneti predlog zakona.
Trebalo bi da imenuješ visokog komesara za reforme.
Možeš da predložiš Žila ili bilo koga drugog.
Sutra ćeš nam reći ime.
Bertrane, imaš li nešto da kažeš?
Sve je savršeno.
Savršeno ako je sve savršeno.
Što se tiče datuma, ja ću ovo objaviti u petak.
Dotle, svako ko progovori dobiće otkaz.
Ne zavaravajte se, predsednikova želja je jednostavna,
da istupimo otvoreno.
Moram da razgovaram sa Briselom.
Okvirni izveštaj za sastanak.
Pre nego što me ostaviš, pronađi mi feud.
Falko!
Da, doktore, uradio sam kolonoskopiju. -Šta izvodiš?
MINISTAR ZDRAVLJA -Sve smo držali u ruci, sve!
Izlaz iz krize, sve više dokaza, pad evra.
Sve si zajebao!
Zašto bolesna privatizacija po svaku cenu?
Zašto si zgazio svoju reč?
Šta si se dogovorio sa Peraltom?
Zovi Žila. -Znaš li šta znači tvoja mala trgovina?
Milioni korisnika će se pridružiti desetinama hiljada štrajkača!
Imaćeš celo ulicu protiv sebe!
Da, Žile. Imamo veliki problem sa Falkom.
Dozvoli mi da i ja nešto kažem. -Kako si mogao da budeš toliko glup?
Hoćeš da se opozicija vrati na vlast?
Falko, nemam nikakve informacije o tome. -Kabinet.
Nema nikakve reforme stanica. Nema privatizacije.
Ko je tebi to rekao? Ko ti je rekao?
Bertrane, stidim te se. Ne možeš tako sa ljudima.
Ima li koga u Bersiju?
Da, nastavi da mi se podsmevaš.
Ali, da ti kažem jednu stvar...
zajebao si se. Ova reforma neće proći...
i zbog toga ćemo svi pasti i ti to dobro znaš.
Slušaj, Falko, ti si taj koji se zavarava.
Razočarao si me jer sam mislio da imaš muda, ali si kao ostali...
kriješ se iza skupocenog odela.
Ja sam dobio informaciju... -Čuvaj to divno odelo,
možda ćeš uskoro morati da ga skineš.
Zvaću te kasnije. -Jebi se!
Kakvo jebeno sranje!
Izvinite.
Da, Žile.
U redu. Ne.
Ne, ne. Ne!
Nerviraš me, Žile!
Slušaj šta ti govorim i uradi kako ti kažem.
Odmah spremi celu priču za opštinske vlasti.
Moramo da nateramo gradsko veće da se složi sa nama.
Pomeri sastanak za ponedeljak da bi svi mogli da prisustvuju.
I pronađi mi neku drugu savetničku agenciju.
Da, nedostaje mi Polina. Ne, ništa ne zna.
Da?
Očigledno. I?
Zašto bi Prad ostavio kokošku koja nosi zlatna jaja?
Uhvatio se Dižona kao pijavica hemofiličara!
Jesi li proverio to? Zovi Žan-Bernara.
Video si ga uživo?
Kakve su to gluposti? Zasmejavaš me! Ispričaj mi sve do detalja!
Jesi li ti taj koji mi zakazuje ove sastanke, sa starkeljama?
Želim idealan put.
Da li ti idealan put nešto govori?
Dakle, plan je da napadnemo grad?
Da, Kamij, Sen-Žan.
Dobro, dobro, hvala.
Moj nećak se sprema za Nacionalnu Školu Poslovne Administracije,
pa bih te molio da njegova prijava za Revizorski sud ne bude odbijena.
Ima izvanredne ocene i dobre preporuke sa svih prethodnih radnih mesta.
Biće slobodno tek za 5 godina? Ja sam mislio da je za tri.
A ako odbije?
Niko ne odbija Revizorski sud, jasno mi je.
Hvala, Kamij. Pozdravljam te.
Da, Bertrane. -Ja sam. Slušaj.
Prad je najbolji izbor.
Gospodo.
NACIONALNA SKUPŠTINA -Kako projekt? -Napreduje.
Moramo to da prodiskutujemo.
Vidi ko nam dolazi.
Sen-Žane!
Tvoja mala kalkulacija je jadna i neprihvatljiva.
Treseš se, Prade. To nije dobro za tvoje slabo srce.
O čemu ti to?
Predsednik Revizorskog suda se protivi mom naimenovanju. Predsednik!
Predsednik greši. Treba li da te podsećam kako glasi zakon?
Na predlog premijera, Predsednik Republike imenuje...
Ovo je nečuveno. Sutra ću zvati tvog šefa.
Znam nekoga ko će biti presrećan da mi te isporuči na poslužavniku.
Pošalji mi spisak... Prade.
Ovo je Sen-Žan koji nema nikakav predlog zakona.
Gospodo. -Ovo je jadno.
Biću najsrećniji kad mu dođem glave.
Reci Luju da organizuje sastanak svog osoblja. Zvaću te kasnije.
Počelo je. -I?
Reakcije su pozitivne, ali žele i vas da čuju.
Videće gladnog tigra u mrkloj noći.
Stoji. -Gužva je na naplatnoj rampi.
Zašto ne idemo na 37A? -Zar je 37A otvoren?
To je ona deonica koju moram da otvorim sledeće nedelje.
Onda da se vratimo na A4.
Žil, 15:17. HITNO: opštinski odbor za nominacije zaseda u 17. Prad u manjini.
Kjuperse, moramo da stignemo do 17:00. To je imperativ.
Možemo li ovuda do Šalona?
Do Šalona? -Ministar pita.
Vi ste neka funkcija?
Ja sam ministar saobraćaja.
Ja sam došao samo alat da pokupim.
Došao si kolima? -Da, iz Šalona.
Odlično, to sam hteo da znam.
Moram da se približim Peralti. Zajedno, dobijamo na snazi.
Šta mislite da mu ponudite?
Smisliću već nešto.
Ne verujem da će nas dočekati raširenih ruku.
Polina je u pravu.
Nižim zvaničnicima ne nedostaje ambicija.
Zemlja, koren...
Bertrane?
Da? Zvaću te kasnije, Dominik.
Jane, Luje, Kenza!
Aktivirajte crveni plan A4 negde između Meca i Remsa.
Drži se. Drži se!
Ne daj se.
Sranje!
Kjuperse, pogledaj me.
Pogledaj me!
Pratite moj prst. Skroz desno.
U centar.
Skroz levo.
Dobro.
Ustanite.
A sad...
ću vas zamoliti...
da sasvim polako zatvorite oči.
Dobro.
Sad sasvim polako otvorite oči.
Jeste li dobro?
Jesam.
Pratite taj osećaj kao nit u noći.
Došla si da vidiš čudo?
Ne bi me volela kad bi znala.
Mogu li da vidim govor? -Izvolite, gospodine ministre.
Želim da vam kažem nešto o neverovatnom, jedinstvenom, izuzetnom čoveku...
Zašto uvek ima previše prideva?
Ovo ništa ne valja, promašio si temu.
Počni sa "Nedavno sam upoznao".
Ovaj govor je jako važan. Moram da kažem nešto što do sad niko nije rekao.
Pohvala nepoznatom nezaposlenom?
Ovo ne treba da bude zvanična protiv lične reči, već obe zajedno.
Za ove četiri nedelje bez posla, upoznao sam jednog ćutljivog čoveka...
Ima li novih vesti o Nimrodu?
Oporavlja se. Ima nekoliko polomljenih rebara i probušena pluća.
Nadam se da ćemo ga uskoro videti.
A stanice? -Matinjon je odložio zvanično saopštenje.
Objaviće ga posle početka izgradnje Šerkija. -Šta je sa Šerkijem?
Dozvola za gradnju je bila antidatirana.
Neko ga je odbacio.
Rekonstrukcija će biti precizna tako da neće uticati na naše planove.
Dogovorili smo se, jedan sat i ni minut više.
Jedan sat nema uvek 60 minuta.
Ima, ima.
Do viđenja, gospodine ministre. -Do viđenja, gospodine ministre.
Od kad ti praktikuješ građansku neposlušnost?
I dalje želite da premestimo Polinu?
Kad sam to tražio?
Predsednik mi je ovo dao da vam dam.
Baš lepo.
Drago mi je što ste se vratili, gospodine ministre.
Falko?
Napušta "zdravlje".
Kladim se na Velikog Žažu.
Pričate o Velikom Žaži? -Ja sam se već kladio na njega.
U vaše zdravlje, gospodine ministre.
Možemo li da porazgovaramo?
Za sutra.
Sad sam razgovarao sa njegovom ženom, Žozefom,
kaže da bi više volela da se ne eksponiramo.
Da ne dajete nikakvu izjavu. -Ni počast?
Dovoljni su samo buket i naše prisustvo.
Zamolila nas je, ne bi bilo lepo da se oglušimo.
U pravu si. Taj govor bi bio greška.
Kako je naša Sveta Tereza?
Dobio sam beta blokatore i trudim se da guram dalje.
Kako ćemo da se izborimo sa mrtvim čovekom na neotvorenom putu?
Na svu sreću, te su retki oni koji te ne vole.
To je sad nebitno.
Jadan momak, kakva sudbina.
Potreban si nam da predvodiš reforme.
Mislio sam da reformu predstavimo kao drugi stepen jakobinskog centralizma.
Žile, prepoznajem tvoj pečat.
Ne, to nije njegova ideja.
Sa ovom tvojom novom popularnošću, ovo ćemo rešiti do proleća. -Do petka.
Slava mu.
Iako su za nas ove reči koje smo ovde ovog jutra čuli reču utehe i vere,
one ne mogu ublažiti bol koji osećamo u našim srcima.
Martin je otišao prerano.
Njegovih 40 godina bilo je obeleženo teškoćama.
Njegova žena Žozefa, njegova ćerka Rozalin,
i veliki broj ljudi koji se ovde okupio su dokaz da...
Nedavno sam upoznao Martina Kjupersa.
Bio je previše diskretan.
Neuk čovek.
Zato što su takva sva prekrasna i plemenita stvorenja...
ona koja su nesposobna da ostvare bilo kakav kontakt...
iz straha da će biti neshvaćena,
plašeći se da na ovom svetu više nema dobrote...
plašeći se laži.
Konačno, oni unapred znaju da je njihova borba uzaludna...
i da će poraženi neprijatelj postideti svog osvajača.
Takvi ljudi su retki...
a Martin Kjupers je bio jedan od njih.
Ovde sam da mu zvanično odam počast.
To je priznanje naše države da je izgubila dobrog čoveka.
Praznina ostaje,
njegovo odsustvo...
tka neočekivane veze.
Martine Kjuperse,
zbogom.
Pogled gore. Tako.
Bradu malo ulevo.
Savršeno. Ne mrdajte.
Gledajte u kameru.
Pogled ovamo.
Odlično. Hvala.
Samo da izoštrim.
Nakrivite malo glavu. Malo nazad. Tako.
Profil sa ramenima. Izbacite malo levu nogu.
Još malo. Težinu tela ka meni.
Ne toliko. Opustite malo noge.
Još 18 meseci a onda dajem otkaz.
Tada će sve biti drugačije.
Ranije, kad god bih zatvorila oči... ti bi se pojavio.
A onda su došla deca.
Sad čujem vetar...
i udaranje prozora.
Trebalo bi da ustanem i da ga zatvorim.
Ali, ne mogu.
Dobro je za prvu posetu.
Sindikalno uporište.
To je drsko.
Lično, više mi se dopada Sen-Lazar.
Sen-Lazar? Tako reći, među vaskrsle. A železnička stanica Bordo Sen-Žan?
Šta vam to govori?
Ne znam. Ništa posebno.
Moramo da stvorimo efekat šoka.
Ovo je naše prvo putovanje.
Važna je priča koju ćemo tim putovanjem ispričati.
Inauguralni gest pre velike bitke.
Tražimo čvorište. Čvorište! To mi pronađite.
Bez tebe, biće sranje.
Pradino naimenovanje u Revizorski sud.
Dižon je vaš.
Biće još reformi osim reforme stanica.
O tome je več sve rečeno. Znate moj stav.
I nećeš ga promeniti? -Neću.
Nećeš ga promeniti?
Ti si jedini tip koga znam koji 20 godina nosi iste cipele.
Bertrane!
Možda vam neka od ovih imena pruže utehu.
A gde ti ideš? -Postaću prefekt. Čeka se samo naimenovanje.
Kad razmislim, mislim da smo dobro radili.
MUŽIN MIŠEL, mobilni, lični sekretar Predsednika
Da?
Ne, ne smetate mi.
U redu.
Da li moram odmah da vam odgovorim?
Odgovor je, da. Apsolutno, da.
Recite Predsedniku da sam počastvovan njegovim poverenjem.
Posebno ću se pobrinuti. Hvala. Hvala.
Ti! Zovi Kordu i reci mu da sve otkaže. Nema nikakvog saopštenja!
Obavesti me odmah čim dobiješ Kordu.
Benoa, ostavi nas na dve sekunde. -Gospodine ministre.
Bio si u pravu, ja neću biti čovek koji će privatizovati stanice.
Premešten sam, imam druge zadatke.
Mislite na? -Šerki.
Sad su zvali. Zadužen sam za solidarno zapošljavanje. Odmah prelazim.
Čestitam.
Ništa od tvoje ostavke i odlaska. Ostaješ sa mnom.
Ostaćeš da mnom.
Gazićemo im po glavama.
Radićemo velike stvari.
Za jedan sat imamo sastanak u vezi smernica.
Za jedan sat.
Gospodine Predsedniče. -Gospodine Predsedniče.
Mali moj Bertrane,
odanost je retka vrlina posebno u teškim vremenima.
Ništa nije izgubljeno.
Nastavićemo da se borimo.
Kad shvatite da ste ostali bez posla...
i da ćete ostati bez novca, to je strašno.
Samo tucite, ionako nemamo više šta da izgubimo!
Učinite sebi zadovoljstvo.
Prošlo je pet nedelja!
Nemamo ništa!
Ovo je bes...
strašan bes.
Ljudi su sumnjičavi.
Ali, na to imaju pravo zato što nemaju moć.
To si me ti naučio.
Bertrane...
nisi ovde da bi menjao svet.
Ovde si da tačno utvrdiš pet tačaka koje gubimo sa stanicama.
Hoću da čujem, okvirno, šta treba da se uradi, gde da se gasi požar.
Daćemo vam sva zakonska sredstva.
Pripremamo zakon o mobilnosti rebalansu zarada i uslovima za evropsku pomoć.
Tvoja opsesija će biti, sprečiti, sprečiti i sprečiti.
Ti si savest.
Ti ćeš menjati brzinu, Bertrane.
Jedva čekam, oduvek sam se trudio da ostanem pošten.
Ne pričam o tome.
Pričam o darovima koje su nam bogovi stavili na put.
Ako ih ne uzmemo, bogovi mogu da nam se svete.
Zapamtiću to.
Vrlo dobro.
Na posao, prijatelju. Samo još nešto, mislio sam na sastav tvog tima.
Nabacao sam neke ideje. Ti izaberi pa ćemo popodne prodiskutovati.
Nije previd, nema Žilea. Želimo svežu krv.
Nemoj da gubiš vreme u Dižonu.
Gospodine Predsedniče. -Gospodine Predsedniče.
zgaca62@yahoo.com